Broj je 712-7431.
Majki?
U nevolji sam.
Možeš li da pričaš?
U telefonskoj sam govornici, ugao Montela i Grenda,
jugoozapadna strana ulice, u redu?
Ne dolazi svojim kolima. Nemoj preći sav put taksijem.
Zaustavi se nakon tri ulice, i ostatak pređi pešice, OK?
Telefonska govornica, tako je. U redu.
Donesi cigarete.
Kurvin sin.
Da.
Nik? Majki je.
Nik.
Nik, ja sam. Majk sa ugla.
Došao sam čim sam video peškir.
Šta radiš unutra?
Nik?
Šta radiš unutra?
Otvori vrata, Niki. Otvori vrata i pusti me da uđem.
Sad ćeš morati da me pustiš da uđem. Ne znam ostatak melodije.
Otvori vrata, klipane. - Majki!
Majki!
Otvori vrata.
Majki! - Da, Majk je.
Ne možeš da uđeš. - Kako to misliš?
Zašto si me zvao ako ne želiš da me pustiš unutra?
Hajde, Nik. Otvori vrata. - Ne želim da me vidiš ovakvog.
Prestani da se ponašaš poput kretena.
Već sam te viđ'o u svakakvim stanjima. Otvori vrata.
Otvori!
Daj, Nik! Otvori ih!
Svi dolaze! Sad svi dolaze!
Pobogu. Samo me nemoj upucati.
Umalo si mi izbio oko s tom bocom.
Isuse. Nema nikog ovde.
Hej, ma 'ajde.
Pogledaj me. Hajde.
Pobogu.
Hej, dođi 'vamo.
Dođi, dođi, dođi.
Tako.
Samo polako. Razumeš?
Umreću. Umreću! - Nećeš umreti.
Samo polako. U redu.
Uplašen sam...čoveče. - Znam da jesi.
Tako sam uplašen. - Znam.
Hajde. Dovoljno si se sjebao.
Znaš, ne brijem se. Jesi li znao to?
Više ne vodim računa o sebi. Mislim da, ako ne vodim računa
o sebi, i budem mirovao, možda će zaboraviti na mene.
Ali, plašim se i toga, jer možda ako budem
sedeo predugo, posle neću biti u stanju da se pomerim.
Zvučiš kao da si spreman za ludačku košulju.
Umreću. - Ma, daj.
Nećeš umreti.
Jesi li video sliku Eda Lipskog u novinama?
U novinama od utorka?
Da, strašno.
Bio je sav izrešetan. Sa slomljenim vratom. Jesi li video to?
Niko ne misli da si ti bio upleten u to.
Čist si.
Ucenili su mi glavu.
Meni i Edu Lipskom su ucenili glave.
Znam to zasigurno.
To je Resnikovo delo. Znam zasigurno da će me ubiti.
Nik... - Ubiće me.
Nećeš umreti. - Čoveče.
Čak i ako neko želi da te ubije, to ne znaći da ćeš umreti.
Ubiće me. - Prestani.
Čoveče. - Šta je?
Boli te stomak?
Odgovori.
Uspeo si.
Od tolikog stresa si dobio čir. Hajde.
Ustaj. Ustaj. Hajde. Hajde, sedni na krevet.
Hajde.
Drži. Uzmi ovo. - Koje?
Uzmi. - Šta je to?
Uzmi. - Ne želim.
Uzmi, ili ću ti ga nabiti u grlo. Otvori usta.
Povratiću. Ne želim.
Ako ga ispovratiš, daću ti još jedan.
Šta je to? - Otrov.
Ša je to? - Dželusil.
Šta misliš da je, moronu? Hajde.
Otkud to da si poneo Dželusil? - Nik, znam te 30 godina.
Kad me pozoveš i kažeš: 'Dođi odmah' s tim tonom, ja donesem Dželusil.
A sad, hajde. - Ne mogu da gutam.
Pokušaj. Ako ga povratiš, daću ti drugi. Hajde.
Nik, hajde. Sažvaći ga. - Molim te, nemoj.
Nemaju loš ukus. Hajde.
Otvori vrata, pusti da voz uđe unutra.
Hajde, otvori vrata.
Nisi valjda pušio? Ti ne želiš da ti bude bolje,
već da umreš.
Drži.
U redu, plači. - Uplašen sam.
Moraš da ih uzmeš.
Žvaći. Tako je.
Sažvaći ih i onda progutaj.
Hajde. Tako je. Tako je. Progutaj.
Daj mi ključ od sobe. Doneću ti nešto za piće.
Ima jedan bife iza ćoška. Slušaj me,
odmah ću se vratiti. - Ne želim da ideš.
Na deset minuta. - Ne.
Daću ti moj sat. Možeš proveravati.
Otići ću samo na desetak minuta. - Nemoj da ideš.
Unutrašnjost stomaka ti se raspada. Želiš li da umreš?
Pući će ti čir. Moram da ti donesem da popiješ nešto.
Vratiću se za pet minuta. Daj, prestani.
U redu, idem. Drži.
Evo. 21:15 je. Drži sat. - Nemoj ići.
Za deset minuta, kada skazaljka bude pokazala 21:25, vratiću se.
Idem. Moram da idem. - Čekaj, čekaj.
Moram da idem. Pusti mi kravatu.
Pusti mi kravatu.
Ako se ne vratiš za deset minuta, neću te pustiti unutra.
Dobro. Pokušaj da uzmeš još jedan Dželusil.
Laku noć.
Daj mi malo mleka i šlaga u različitim kutijama za poneti.
Malo obranog mleka?
Nema šlaga? - Nema za poneti.
Šta stavljate u kafu ovde? Imate li bilo koji šlag?
Koristimo ove bočice. - U redu, daj mi 15 komada.
Daj mi dve kutije mleka. - Ne prodajemo boce za poneti.
Ako hoćete kafu za poneti, staviću šlag iz aparata.
U redu, daj mi kutiju šlaga iz aparata.
Koliko kafi želite? - Bez kafi, samo kutiju sa šlagom.
Ne može tako. Morao bih da naplatim. Šlag se služi samo uz kafu.
Naplati mi 15 kafi a daj mi samo šlag.
Petnaest kafi? - Tako je.
Nek' bude gotovo za 30 sekundi, jesi li čuo? Inače ću te ubiti.
U redu, u redu. - Jer sam lud!
A sad, daj mi! - Da, gospodine. U redu.
Daj mi! Približi mi se i ubiću te!
Nik, Majki je.
Uzeo sam. Šta je bilo?
Nema nikog ovde. Nema nikog.
Molim te.
Vidi ovo. Ne mogu da verujem. Fuj.
Ubistvo.
U redu.
Dovoljno dobro, a?
Dobro je. Dobro ti ide.
I, kako znaš da su ti ucenili glavu?
Jedan tip mi je rekao. - Koji tip?
Tip koga znam. Želeo je da mi učini uslugu.
Ko je on? - Moj drug. Jedan tip.
Jedan prijatelj, koji je želeo da mi učini uslugu. Nije bitno ko.
Kako to misliš, nije bitno ko?
Da li je to portir, ili Frenk Kostelo? Ko je u pitanju?
Ne mogu da ti kažem. Ali mi moraš verovati.
Znam. Veruj mi na reč.
Kažem ti da je to neko koga znam.
Jesi li bio upleten sa Lipskijem?
Je I' si lud? Nisam ga ni poznavao
sve dok ga Resnik nije doveo u banku.
Kuriri su ga bolje poznavali od mene.
Kako onda da znamo je I' govori istinu?
Imam bolje pitanje: Kako da znamo da nije istina?
Koliko love imaš kod sebe? - Imam 1.000 $.
1.000 $, tu su. - U redu. Poslaću ti ostatak.
Hajde. Ne želim da zovem aerodrom odavde.
Sačekaj malo. Gde idemo? - Odvešću te van grada.
Sad? - Da, sad.
Slušaj, ako te zaista traže
kao što tvrdiš, onda ćete naći.
Pogotovo na ovom mestu.
Osam blokova si od kancelarije. - Rekao si da me neće tražiti.
Ali ti tvrdiš da hoće. - Ti si rekao da me neće tražiti.
Odluči se... traže li te ili ne?
Traže me. - Onda idemo.
Dva dana pretrage im daje veliku prednost.
Hoćeš da poneseš nešto od garderobe? - Ne osećam se dobro.
Uopšte se ne osećam dobro. - Sranje!
Šta je bilo?
Otvori prozor...brzo! Otvori prozor!
Šta je bilo? - Treba mi malo hladnog vazduha.
Neće te naći... - Moramo otići brzo odavde.
Ne mogu da dišem. Nema vazduha u ovoj sobi.
Moram napolju. Moram da izađem odavde.
Hajde. Uzmi.
Hajde, hajde!
Hajde! - Probudićeš ceo hotel.
Kojim putem, stepenice ili lift? - Lift.
Stepenice. Idemo!
Neverovatan si. - Da li bi ti izašao prvi?
Da, izaći ću prvi. - Izaći češ prvi?
Da, izaći ću prvi. Ali nema nikog tamo.
Ja sam jedini koji zna da si ovde.
Zašto onda ne izađeš prvi? - Izaći ću prvi.
Samo malo.
Šta je bilo? - Hoćeš li obući moju jaknu?
A? - Hoćeš li obući moju jaknu?
Hoćeš da kažeš da sam te ocinkario?
Ne, ali ti ne veruješ da ima nekog napolju. Ja verujem.
Ako sam u pravu, zašto ne obućeš moju jaknu?
Daj mi je.
Izvoli. - Izvoli.
Drži moj kaput. - Jesi li umoran?
Obuci ga, hladno je napolju.
Daj mi tvoj kaput. Hoćeš da ga obučem, tako?
Naravno.
Hoćeš da ga raskopčam da bi se videla jakna?
Ne, nema potrebe. - Dobro.
Zašto da se mučiš? I ovako nema nikog napolju, zar ne?
Da li mi bi dao tvoj sat? - Hoćeš da nosiš moj sat?
Biću pažIjiv. Tražim ga zbog sreće. Samo zbog sreće.
U redu. Daću ti moj sat. Hoćeš li mi ti dati tvoj pištolj?
Zbog čega? - Zbog sreće.
Ako neko zapuca na mene misleći da sam ti,
bilo bi dobro kad bi imao čime da uzvratim.
Obuci ovo. Ne želim da se prehladiš.
Sve što mi treba je, da pored čira, još uhvatiš i prehladu.
Drži pištolj.
Samo napred.
Uzmi pištolj.
Ti si lud.
Drži sat.
OK. - U redu.
Moramo da odemo odavde.
Jesi li u redu? - Ne znam.
U redu.
Tako je.
Da.
Vrlo dobro.
B i O. Inicijali su B i O, tako?
U redu. Druga i koja?
U redu. Shvatio sam. Druga Ulica. U redu.
Druga i Južna. Čekaj.
OK. Nosi taman mantil? Tamno plavi.
U redu. Daću ti instrukcije.
Na nekih 15-20 minuta odavde. Zavisi od saobraćajne gužve.
Kad stignu do Druge i Južne, pozvaću 'B i O' kafanu.
Zvoniće tri puta.
Jesi li razumeo? Kad zazvoni telefon,
izađi napolju na ulicu.
Kad budeš izašao, onda ja nastupam.
Ne želim da se zadržim više od 10 minuta na tom mestu, shvataš?
Florida. Florida.
Nik?
Gotovo da nema letova noćas.
"TVE". Ne, to je sutra.
"Amerikan". To je sutra, za San Francisko.
Ima jedan sa "TVE". U 11.
Ne želim da idem na aerodrom.
Ne želiš da ideš na aerodrom? - Ne.
Možda su opkolili ceo aerodrom.
Nik...
Morao bi da unajmi vojsku.
Znaš koliko bi koštalo da se pokrije ceo aerodrom?
Plus treba platiti plaćenike. Ne vrediš toliko.
Ne želim da idem na aerodrom.
Šta želiš da radiš? Da uhvatiš voz?
Zašto me ti ne odvezeš? - Gde?
Ne znam. Gde idem? Gde god da idem.
Moram da iznajmim kola.
Videla si da je potegao pištolj na mene? - Ma daj, nema on pištolj.
Renta kar garaže ne otvaraju do jutra.
Isuse. Burna noć, zar ne?
Hoćeš da kontaktiram Džen, nakon što odeš, da joj kažem da si OK?
Džen me je ostavila. - Stvarno?
Da. - Nisam to znao.
Uzela je dete i otišla kod majke.
Pobogu. Strašno.
Da.
Vratiću je. Ako poživim dovoljno dugo.
Gde ideš? - Pustiću neku muziku.
Druga i Južna? - Druga i Južna.
I Južna? - Da, tačno.
Jug nije u tom pravcu. Ovamo je, prema severu.
Šesta ulica, sledeće je Sedma. Idite u ovom pravcu.
OK, hvala. - Idete u pogrešnom pravcu.
Idite pola ulice istočno i onda ste na Brodveju...
Uzmi piće. Ajde. - Ne.
Koliko dugujem? 70? Zadrži kusur.
Kako je Eni? - Dobro.
Da? - Da, dobro.
Pita za tebe.
Kako je mali? - Mali je sjajan. Sjajan.
Velik je k'o kamion. - Stvarno?
Bije sve klince po vrtiću.
Bije ih? Mora da je žilav.
Ogroman je.
Kako je tvoja mala? Koliko je beše stara?
Pet meseci? - Da, sad ima pet. Izašli su joj zubi.
Stvarno? Baš lepo. - Da.
Sjajna je mala. Drži mi palac. - Baš slatko.
Na koga liči? - U redu. Idemo. Hajdemo.
Gde ideš? - Hajde.
Gde ideš? - Hoću da idem kod Džen.
Sad? - Hoću da se pozdravim.
Želim da se pozdravim sa malom.
Ako te ne vide neko vreme, zaborave ti facu.
To je ludost.
Hajde, idemo. - Čekaj da popijem pivo.
Važi, druže.
Samo napred. Bez žurbe.
Ko je jebe. Ne treba mi.
Ovde je vruće, a? - Da.
Jesi li OK? Kako stomak? - Dobro.
Pojedi malo krekera.
Je I' to telefon?
Ne znam. Očekuješ poziv?
Šta?
Ništa.
Bilo bi smešno, zar ne? Da neko koristi bar k'o kancelariju.
Moram da odem odavde.
Gde ideš? Sačekaj malo.
Idem. - Nisam završio pivo.
Završi ga, ako 'oćeš. Ja idem. - Ček da pozovem Rent a Car agenciju
Čekaj malo! Nik, ludiš zbog...
Poput manijaka si. - Nisam mogao da dišem unutra.
Odjednom si skočio, poput manijaka.
Nije bilo vazduha unutra. Znaš taj osećaj?
Daj, prestani. - Znaš taj osećaj?
Ne bih sad da ti pridikujem. - To je poznat osećaj.
Rekao si da te traže i došao sam.
Uradiću sve što mogu. Slušaj me, pobogu!
Uradiću sve što je u mojoj moći, ali ne mogu sve sam.
Moram po kola. - Hoćeš da odemo na žurku?
Imam sastanak.
Mislim, sa devojkom. - Kako to misliš?
O čemu pričaš? Nemoj biti...
Hajde. - Šta je s tobom?
Znam jednu sjajnu ribu. - Gde to žuriš?
Šta je s tobom, kog kurca?
U sjajnoj sam formi. - Jedna devojka, tako?
Gde živi? Gde živi? Je I' daleko?
U Hol i Desetoj ulici!
Čekaj malo. Gde žuriš? Čekaće ona.
Da li moraš da trčiš? - Hoćeš u bioskop?
Kako to misliš? - Loše mi je.
Ne želim da budem sa ribom večeras. Osećam bol u stomaku.
Ne želiš da budeš sa ribom. - Ne. Gleda mi se film.
Muči te stomak? - Da.
Zar ti nisam rekao da jedeš nešto u baru?
Drži. Pojedi ovo.
Ako pojedem, hoćemo li otići u bioskop?
Kakav film? O kojem bre filmu ti pričaš? Skoro je ponoć.
Na 14-oj ulici i Holu ima.. - Stavi to u usta.
Puštaju filmove celu noć, imaju sjajne predstave, duple projekcije,
puštaju crtaće, imaju najave za nadolazeće filmove.
Imaju tezgu sa slatkišima koja radi celu noć,
i imaju sendvič sladolede, sve što poželiš.
U redu. Čekaj da prvo pozovem Eni.
Rekao sam joj da imam sastanak, i da ću se vratiti kući za sat vremena.
Budna je i čeka me.
Sačekaj da je pozovem. Gde je govornica?
Šta ćeš joj reći? - Smisliću nešto.
Ne ophodim se prema mojoj ženi kao ti prema svojoj.
Uvek joj javim, ako ću već da kasnim, ili zaginem celu noć.
Šta je bilo? Je I' sam musav?
Sedeo si u baru 45 minuta.
Nijednom ti nije palo na pamet da pozoveš ženu.
Nijednom nisi ni pomislio da je okreneš.
A sad, odjednom, moraš da joj se javiš.
Imam sjajan predlog za tebe, Nik.
Predlažem ti da nađeš nekog kome ćeš verovati.
Hej, Majki.
Nisam to stvarno mislio.
Gde ti je pamet?
Imam dovoljno briga. - Samo sam pitao.
Dobio sam odgovor.
OK, zovem jer su me zadržali. Ne želim da zabrineš.
Rekla sam Heriju da ćeš mu poželeti laku noć. Da ga uspavam?
U redu.
14-ta i...misliš "Hol" kao Holivud?
Sačekaj minut. Bolje da zapišem.
Heri, donesi mi olovku.
Olovku? - Da.
14-ta i Hol.
Nemam je još. Samo minut. Samo minut.
Da li bi mi doneo neku svesku? Mogu ovo da pozajmim?
Idem u bar.
Ko ti je to? - Neka riba.
Širli. Širli!
Ovde?
Ti piješ džin i tonik. - Tako je.
Ja ču džin.
Samo džin. - Džin.
Hej! - Zdravo. Kako si?
Mel, ovo je... Kako se beše zoveš?
Zoveš se Mel?
Ja se isto zovem Mel. Kako ti je prezime?
Dao mi je siću za poziv.
Njegov prijatelj je u govornici. Dao mi je siću
i častio me pićem. - O, izvini.
Zdravo. Dao si joj siću? - Da.
Onda ti ja dugujem siću pošto mi je ovo moja stara. OK?
Kako to misliš, tvoja stara? Nije stara.
Ćao.
Vidi ti crnca.
Čoveče, pokušavam da budemo ortaci. - Slušaj me.
Pogledaj u govornicu. Pogledaj u govornicu.
Pokazao si da si faca, zašto sad ne odeš?
Možda smo crni, ali nismo glupi.
Otkud to da si crn?
Mel. - Šta si rekao?
Šta si rekao?
Hej, Mel.
Pričaćemo kasnije.
Ne želimo nikakve nevolje. Samo hoćemo da te častimo pićem.
Možemo li da te častimo pićem?
Šta radiš, jebote?
U redu, samo polako. Idemo.
Gde ideš? Šta je bilo?
Popiću piće. - Hajde!
Hajde!
Ludaku. Šta pokušavaš, da nas ubiješ?
Zašto me ne uzmeš za ruku i skočimo pod kamion?
Kakva je razlika? lonako sam mrtav.
Niko me ne može povrediti. - Umukni.
Čak i da su me svi unutra isprebijali, ne bi bolelo poput umiranja.
Ide mi se u bioskop. - Baš tamo i idemo.
OK.
On je u bioskopu na 14-oj i Holu.
Bioskop, 14-ta i Hol.
Šesta ulica. - Pitam se šta je na programu.
Reci.
Jesi li u redu?
Da, jesam.
Imaš cigaru?
Ne bi trebalo da pušiš ova sranja.
Ko će me zaustaviti, ovaj tip ovde?
OK, polako. Drži cigaru.
To je samo vozač autobusa.
Sačuvaj svoj nastup za veću publiku.
Izvinite.
Nema pušenja u autobusu. - Hoćeš li da umukneš?
Prijaviću vas vozaču. - Ja ću te prijaviti tvojoj majci.
Neću da se spuštam na tvoj nivo.
Moj nivo? Samo malo. Samo da ga proverim.
U redu je. Moj nivo je OK.
O, bože. Je I' to treba da me šokira?
Imaš velike šake. - Šta?
Imaš velike šake.
Mogao si da budeš pijanista sa tim šakama.
Svi dobri momci imaju dobre linije.
A onda se moraju uklopiti između tih linija.
Moja sestra je svirala klavir. Malo me je podučila.
Sećaš se toga. Sjajno.
Osma ulica!
Dugujem ti 200 $.
Šta? - 200.
Ne moraš sad da mi ih vratiš.
Pun sam. Ne treba mi sad.
Reći ću ti kad mi bude trebalo. - Jesi li u redu?
Poslaću ti ih kasnije.
Deseta ulica!
Dvanaesta ulica!
Dvanaesta i Kotedž...tu je moja majka sahranjena. Tamo je.
Bio si tu. Zar nisi bio na sahrani?
Naravno da sam bio. Zar se ne sećaš
da sam ostao sa tobom dve nedelje nakon njene smrti?
Silazimo! - Kako to misliš?
Gde ideš? Sačekaj malo.
Ovo nije bioskop.
Nik, ovo nije bioskop.
Hoću da posetim majčin grob.
Nisam dugo posetio majku.
Nik, slušaj. - Čekaj, silazimo. 12-ta ulica.
Nik. - Nikad joj nisam odneo venac.
Ja ću kupiti venac. Staviću ga za tebe.
Prošla je ponoć. Kapije su zatvorene.
Preskočićemo. Kad su nas kapije groblja sprečile da uđemo?
Kako ti misliš? Ispada da smo opsednuti grobljima.
Upali smo možda dvaput na koledžu.
12-ta ulica. Izađite na zadnja vrata, momci.
Ali mi bi na prednja vrata. - Zadnja vrata. Pravila kompanije.
Ne pušta putnike unutra. Vidiš ovo?
U redu je, Nik. - Vidiš ovo? Sačekaj malo.
Zar nemate pravila za puštanje putnika unutra?
Slušaj, video sam vas kako pušite. Nisam vam prigovorio.
Ali nek' sam proklet ako izađete na prednja vrata.
Nik, slušaj... - Otvori vrata i pusti putnike.
Brojaću do pet i ako ne izađete, krenuću.
Jedan, dva, tri... - Slušaj, Nik.
Vrata su udaljena 4 metra. - Četiri, pet.
4 metra.
Nik!
Otvori vrata i pusti putnike unutra.
Jebi se!
Otvori vrata i pusti putnike unutra ili ću ti slomiti vrat.
Nik, ovaj tip je ogroman. - 'Oćeš da se biješ?
Pusti me. Videćeš ti svoga boga!
Ne izlazim iz busa dok se ne potučemo.
Mogu me otpustiti zbog tuče u autobusu.
OK, tući ćemo se ispred. - Nik.
OK, ali nećemo izaći kroz prednja vrata.
OK, imaš moju reč. Ali pusti putnike da uđu.
To je fer. - OK.
U redu. Sedi. - Verujem ovom čoveku
i dajem mu moju časnu reč.
U redu. - Imaš moju reč.
Napred. Onda ćemo izaći napolju i obračunati se.
Samo da prvo otvorim vrata. - Napred, otvori vrata.
Ne, stanite! Stanite!
Imam te.
Stvarno sam iscrpljen.
Ovo je glupost.
Nik.
Molim te, ovo je glupost. - Glupost.
Iskreno, mislim da je besmisleno. - Nisi voleo moju majku.
Voleo sam tvoju majku. Smatrao sam je divnom ženom.
Zašto je besmisleno posetiti njen grob?
Zato što je 1 ujutru. - To čini stvari lepšim.
To ne čini stvari nikakvim, Nik. Grob je grob.
Ne postoji religija na svetu koja tvrdi da se ljudska duša
sahranjuje zajedno sa ljudima.
To nije tvoja majka unutra. - Ti ne veruješ u te svari?
Ne.
Ne veruješ da ima nečeg posle smrti?
Ja lično, ne. Verujem da umreš i to je to.
I to te ne plaši?
Pomisao da ćeš jednog dana umreti i sve će biti gotovo?
Neće biti ničeg. Ništa nećeš znati. Obično ništavilo.
Slušaj, želiš da posetiš majku? Hajmo da je posetimo,
jer je ovaj razgovor glup.
Nije glup, već interesantan ako ćeš umreti.
Ja neću umreti, zato mislim da je glup.
Hoćeš jednog dana. - Nik, vidi...
Umrećeš jednog dana. - Neću da sedim ovde
u 1 ujutru i diskutujem o tome šta će biti sa mnom nakon smrti.
Te budalaštine ostavljam katolicima.
Zar nećeš umreti jednog dana?
Zar nećeš umreti jednog dana? - Neću da...
Samo me zanima, zar nećeš umreti jednog dana?
Hteo si da posetiš majčin grob? Obavimo to i idemo.
Daj mi tvoj upaljač. Ne vidim imena na spomenicima.
Drži.
Pazi. To je grob.
O, izvinite. - Grob.
Ček da vidim.
Gde si? - Ovde.
Izvinite.
"Rođena 5. marta, 1863.
umrla 28. januara, 1930." Nije to.
Šta misliš, jel smo blizu?
Pogledaj ovo, molim te? - Jesmo blizu, Nik?
Ne znam. Ček da pročitam još imena.
Tako je nalaziš? Zapamtio si imena na spomenicima?
Sahranjena je pored cele irske porodice.
Na katoličkom smo groblju. Pun je Iraca.
Slušaj, ako ti se ne ide sa mnom
onda zaboravi. Otići ću sam.
O, sigurno. Sad, nakon što sam preskočio zid i ne znam gde sam,
izvinite... ti bi da ideš sam!
Kome se to uporno izvinjavaš?
Kakvu sam grešku napravio. Izvinite.
Nisi napravio grešku. Postupio si ispravno.
Hej, mama! - Udariću te!
Zbog čega? Bojiš se da ne probudim nekog?
Da li znaš razliku između toga u ne verovati u nešto i
i imati poštovanja za to?
Hej, mama! Gde si? - Idem.
Hej, mama! Gde si?
To je to. Idem. Idem. Nik, idem. - Mama! Ovde sam.
Idem. - Hej, mama!
Mama, ako mi se nešto desi, Majki će biti kriv za to.
Hej! Povuci reč!
Zar si još uvek ovde? Mislio sam da si otišao.
Kurvin sine! Povuci reč!
OK, mama. Povlačim reč. lonako ćeš uskoro saznati sama.
Nik, slušaj. - Ćao.
U redu, slušaj. Daj da se ne glupiramo više.
Ja se ne glupiram. - Slušaj me.
Veliko je groblje, i složićeš se sa mnom da
ako proveravamo svaki spomenik... - Ovde.
Tačno ovde.
Znaš šta, Majk?
Sad kad sam je našao, ne znam šta da radim.
Ne radi to.
Mami ne smeta moj smeh. Je I' tako, mama?
Nik, prestani. - Samo pričam sa mojom majkom.
Ne moraš da pričaš naglas s njom.
Pa..
Ne znam šta da radim.
Teško je, čoveče.
Teško je pričati sa mrtvom osobom. Nema zajedničkih tema.
Ćao, mama.
Zaboraviću Kadiš zbog tebe.
Mama..izvini, Majki.
Mama...
Ne želim da umrem, mama.
Pričam sa mojom majkom.
Hej, Majki. - Pokušavam da se setim Kadiša.
Zar ne bi bilo sjajno...
Htedoh reći, zar ne bi bilo sjajno da je živa?
Zar ne bi želeo da ti je majka živa?
Naravno da bih.
Mislim da je to razlog zašto smo mi tako dobri prijatelji.
Jer se znamo još od kad smo bili klinci.
Vežu nas dosta zajedničkih uspomena.
U našim su glavama. Zato znamo da su se stvarno desile.
Šta to lupetaš? Ja pamtim šta se stvarno dešavalo kad sam bio klinac.
Da, ali niko drugi ne zna.
Svi koje smo poznavali dok smo bili klinci su mrtvi.
Pa šta? I dalje pamtim šta se desilo.
Pričam Eni o mnogim stvarima koje su mi desile kao malom.
I ona voli da sluša o tome.
Pa, znaš na šta mislim. - Naravno da ne, jer sam glup.
Ne, želeo bih...
Želeo bih da je moja majka živa. Želeo bih da je tvoja majka živa.
I želeo bih da je tvoj otac živ, i želeo bih da je moj otac živ.
I želeo bih da je tvoj brat, Izi, živ.
Sećaš se mog brata, Izija? - Naravno.
Bože, zar se ne sećaš?
Izgubio je svu kosu. Zatim
smo ga svi zvali "ćelavko". Narednog dana je umro.
Onda smo otišli do groba i izvinuli se.
Imao je 10 godina. Bog da mu dušu prosti.
Moj jadni brat.
Ovo je strašno.
Hajde. Idemo.
Mislim da je ovuda.
O, izvinite. To je grob.
Pazi na spomenik. - OK. Izvinite.
Hvala bogu da si tu. - Bu!
Kurvin sine.
Ti, kurvin sine.
...sad pet. Ti imaš tri i četiri.
U čemu je razlika?
Da. Da.
Da, objasni.
Prošlo je sat vremena. Neće se pojaviti.
Neće doći.
Jesi... jesi li proverio da nisu u bioskopu? Vorene?
Rekoh, jesi li proverio da nisu u bioskopu?
Ne, ne znam na šta misliš.
Šta misliš da planiraju... da te ubiju u bioskopu?
Da hoće to da urade, ne bi bilo u bioskopu.
Vorene. Vorene!
Hoću da mi ućiniš uslugu.
Odustani od posla.
Ne želim nesuglasice sa vama.
Znam da mi treba posao.
U redu. Smesta ću proveriti. Je li to u redu?
Da.
Tom moronu se samo jedna stvar mota po glavi: "Sjebaće me". Samo to.
Znaš da su svi ti tipovi paranoični.
Da, možda.
Ali, možda je u pravu, ako nisu u bioskopu.
Da vam pomognem da pronađete vaše mesto, gospodine?
Ne, u redu je.
Sam ću.
Udario sam te.
Koliko daleko ćeš me odvesti?
Odvešćemo se do grada koji ima aerodrom
i sesti u avion.
"Mi"? - Mi.
Ideš sa mnom? - Da.
Da, kurvin sine. Idem s tobom.
Zar nećeš upasti u frku sa Resnikom, ako tek tako nestaneš?
Zar ne treba da mu daš neki izgovor zbog odlaska?
Ti tipovi ne vole kad ih neko nasamari. - Ko ih jebe.
Ja razmišIjam o mojoj ženi.
I detetu.
Hoćeš da odemo do jedne ženske?
Gde? U Silikonskoj dolini?
O, dušo!
Idi do pretinca i uzmi 4.000 $.
Važi. Majki...
Heri je budan. Nije bolestan, ali je budan.
Ovo je već treći put da se budi.
Drago mi je da te ponovo vidim.
Veoma. Je I' me to zezaš?
Kladim se da je i tebi drago što me vidiš.
Tako ti nebesa.
Ne volim to, Niki. Znaš da ne volim.
Šalio sam se. - Ne volim tu vrstu šale.
U redu. Moram da idem. Moram da idem.
Da. - Šta ima?
Volim te, draga.
Mali je bolestan. - Ozbiljno? Strašno.
Prehlada?
Da, obična prehlada.
Od svetla me boli glava. I tebe isto? Da.
Ide dovoljno svetla sa ulice. - Ne. Ne gasi ih, molim te.
Možda je grip? - A? Ne. Samo blaga prehlada.
Koliko je stara beba?
Pet.
Dušo? Dođi sedi pored mene.
Dečak? - Jeste.
Baš lepo. Kako se zove? - Heri (dlakavi).
Ne pita te kako izgleda, već kako se zove.
U čemu je vic?
...osudio je kako je nazvao: 'Obnovljenu vojnu akciju SAD-a'
u Jugoistočnoj Aziji.
Imaš li gramofon?
Sluša mi se neka muzika. - Samo da čujem ovo.
Interesuju me dešavanja u Indokini.
Stvarno - Da.
Stvarno? Ne šališ se.
Molim te, nemoj. Zamolila sam te. - Znači, pratiš vesti?
Koliko mogu. - Stvarno?
Da.
Volim da budem informisana. Molim te, nemoj.
Šta sam to uradio? Ne radim ništa.
Samo sedim ovde. Je I' radim nešto?
Dosta čitaš? - Ne.
Obraćam se dami.
Reci mu koliko knjiga si pročitala.
Mnogo čita. - Zašto ti odgovaraš?
Nju sam pitao.
Čitam.
- Hoćeš li da me poljubiš?
Prestani. - Hoćeš li da me poljubiš, molim te?
Ozbiljan sam. Hoćeš li da me poljubiš il' ne?
Znači, dosta čitaš? - Niki, prestani!
Šta ja radim ovde? - Zašto ovako postupaš prema meni?
Ne radim ništa loše.
Lepo ću se ponašati. - Prestani, Niki.
Želim te, dušo. Nemoj me odgurivati, draga.
Prestani. - Ne, nemoj. Hajde.
Zar me ni malo ne poštuješ?
Naravno. Gajim mnogo poštovanja prema tebi.
Ali otežavaš mi situaciju jer mi se mnogo dopadaš.
Ne znam da li je dobro vreme da se glupiramo oko Kine.
Ti Kinezi imaju najveću vojsku na svetu.
Nik, molim te. - Hoćeš li me poljubiti?
Rekla sam da me ne pitaš to pred njim.
Najveći uticaj... - Zaboravi na njega.
Prestani! - Sranje.
Jebeš ovo! Ovo je...
Niki.
O, Bože...
Volim te.
Ja... - Volim te, Nel.
Volim te.
Tako te jako volim da ću izgoreti.
Niki, tako te volim.
O, Niki.
Nemoj to da radiš. Lepo sam te zamolila.
Volim te.
Niki. - Volim te.
Molim te. - Šta je, dušo?
Navuci zavesu prvo. - Naravno.
Niki.
Reci da me voliš.
Volim te. Samo tako.
Volim te, draga.
Volim te, dušo.
Volim te. Samo polako.
Tako si slatka.
Dušo. Volim te.
Samo se opusti, pusti me da...
Hajde, dušo. - Niki.
Volim te, dušo.
O, Bože.
Volim te, draga.
Kaži.
Volim te.
Jedina si za mene.
Samo smo ti i ja. - Volim te.
Samo ti i ja. Razumeš?
Da.
U redu. Sve je u redu. Ajde sad.
O, Bože.
Tako stoje stvari, draga. Da, da.
Ne, ne. - Da, da.
Reci da me voliš. - Volim te, draga.
Volim te. Volim te. Je I' razumeš?
Reci da me razumeš. - Aha.
Volim te, draga. Da li me zaista razumeš?
Ne plači, dušo. Molim te, ne plači.
Ne volim da te vidim uplakanu.
Nik? Nik?
Prokletstvo, da. - Niki?
Volim te. Zaista te volim. Sranje.
O, Bože. O, Isuse.
Kako se osećaš? 'Oćeš cigaretu? - Da.
Sačekaj da popričam sa njim na trenutak.
Pokušaću da ga se otarasim.
Uzmi moje...
Da li imaš upaljač?
Šta kog kurca... Šta to radiš?
Izvini. Šta je bilo?
Hteo sam samo da je malo zagrejem za tebe.
Zaboravi. Idemo.
Ja sam dobio ono što sam tražio.
Dobro.
Šta je bilo? Zašto si ljut?
Smeta ti što sam ja bio prvi?
Ti joj se dopadaš.
- Ja joj se dopadam?
Neće mi ništa dati. - Obojica joj se dopadamo.
Njoj se svi dopadaju. Čuo sam to od 20 tipova.
Samo idi.
Ignoriši njena sranja. Baci je na kauč i navali na nju.
Napred.
Znači, pratiš vesti?
Volim da sam informisana.
Znaš, to je...
to je neobično.
Zato što, znaš,
većina lepih devojaka
su praznoglave.
Hoću da kažem, većinu lepih devojaka ne interesuje
šta se dešava oko njih,
već jedino dobar provod.
Zar nije tako?
Da...
Pretpostavljam da su lepe devojke uglavnom glupe.
Zato je lepo sresti lepu i pametnu devojku.
Hvala ti.
Majki, molim te.
Nemoj navaljivati.
Neću.
Samo želim mali poljubac.
Majki, molim te.
Dođi ovamo, draga. - Nemoj Majki, molim te.
Gubi se odavde!
Uzmi kaput i izađi!
Hej, hej! Šta se desilo?
Uzmi kaput i gubi se odavde! - Šta je uradila?
Ugrizla te je za usnu? - Gubite se odavde!
Daj mu maramicu. Raskrvarila si mu usnu.
Izađite odavde! Izađite odavde.
Slušaj, dosta momaka je reklo da si fina devojka.
A ovo nije bilo fino s tvoje strane. Nije bilo fino.
Izađite! Lažove!
Moraću da pozovem momke i da im kažem da postaješ divlja.
Lažove! Ja nikad... Lažove!
Idem. - Ja nikad..
Majk...šta je bilo? - Odjebi, čuješ?
Jesi li Ijut? Daj, ne Ijuti se na mene.
Imaš sve te prijatelje, i imaš sve te pare.
Jesi li morao to da mi uradiš pred nekom glupom kučkom
da bi dokazao da te vole žene? - Nisam znao šta će se desiti.
Boga mi. Jebe se sa svakim.
Sem mene.
Svima sem mene.
Je I' to moja krivica? Nemoj biti Ijut na mene jer te je odbila neka glupa kurva.
Ona je tvoja devojka, a ne kurva. Ne plaća se za ovo.
Majki, ona je luda. Moraš joj reći da je voliš.
Daš joj par dolara i, kažeš joj da je to poklon.
Mislio sam da ćemo se zabaviti. - Sereš.
Znao si šta će se desiti. - Tako mi boga, nisam znao.
Nikad te ne bih namerno povredio.
Ne bih nikad uradio nešto što bi te ponizilo.
Ti si mi poput familije. Volim te.
Mislim da bi ti i sopstvenu familiju namerno ponizio.
Jer ne voliš nikog osim sebe.
Drago mi je što si izneo svoje pravo mišljenje o meni.
Dobro. Jer mi je drago što sam ti rekao.
Izvoli tvoj pištolj. Vrati mi sat.
- Neću.
Vrati mi sat.
- Drži tvoj sat. Eto ti ga.
Kretenu.
Je I' slomljen?
Kurvin sine.
Otac mi je dao ovaj sat.
Daj mi ga. Videću jel... - Beži. Beži.
Daj mi ga. Znam tipa koji ga može popraviti.
On je sajdžija. Daj. - Mehanizam za navijanje je otišao.
Mehanizam za navijanje je otišao.
Da vidimo. - Pogledaj šta si uradio.
Žao mi je. Da ne znaš koliko je sati?
Za tebe je ovo šala?
Tebi je ovo smešno. - Ne.
Imao sam taj sat 20 godina.
Da. - Dovoljno dugo.
Šta je ovo? Da nije mehanizam za navijanje? Ova stvar ovde?
Mislim da je jedna od skazaljki.
Skazaljki? Jedna od skazaljki?
Isuse, nije ništa ostalo od ovog sata.
Znaš... nešto nije u redu s tobom.
Jesi li svestan događaja oko tebe?
Zar nemaš neku predstavu o tome kako se Ijudi osećaju?
Zar ne shvataš da mi je otac dao ovaj sat?
To je jedina stvar koja mi je ostala od njega.
Šta hoćeš? Želiš drugi?
Zaboravi. Idem. - Hej, Majk.
Žao mi je zbog sata. - Uzmi tvoj pištolj.
Takođe mi je žao zbog devojke. Šta hoćeš da kažem?
Ništa. Ne želim ništa da kažeš.
Samo ne želim više da budem to. - Šta?
Tvoj prijatelj. - Onda ću ja biti tvoj prijatelj.
Ne, bićeš moj prijatelj tek kad budeš bio u frci.
Vidiš, ne želim da budem tvoj prijatelj tek kad nema nikog okolo.
Šta to pričaš? Prijatelj sam ti i kad ima Ijudi okolo.
Ne, nisi. Čak me ni ne prepoznaješ u društvu.
Čuli smo se možda pet puta otkad si upoznao Dejva Resnika.
Ja sam vas upoznao, ja sam ti našao posao,
a ti ne možeš ni da se javiš na telefon.
O čemu pričaš?
Jesi li lud? - Ja te zovem, a ti mene nikad!
Ne zoveš me. Nisi me zvao mesecima.
Da, jer ako mi se ne javiš nakon tri meseca, ja više ne zovem.
Čak mi se ni ne javljaš.
Uđem u restoran, ti sediš sa Dejvom Resnikom i Sidom Fajnom,
i moram da ti se javim tri puta, a ti ni ne odgovoriš.
Kada se udaljim sav osramoćen ti kažeš:
"Pobogu! Vratite tog tipa nazad. Nisam naručio."
To je bio vic. - Taj vic je bio za Resnika.
Za tebe, ne za Resnika.
Zato sam se prodrao. Da bi ti čuo!
Taj vic je bio namenjen tebi.
Prozvao si me "Eho".
I pričaš svima da sve moram da izgovorim dvaput
jer imam tunel u glavi.
Drugi put je eho.
Ljudi svašta govore. U čemu je razlika?
Šalio sam se. Zar se ti nikad ne šališ?
Ismejavao si me pred Resnikom.
Baš kao što si me ismejao pred tom devojkom.
Grešiš, Majki.
A ja bih sve učinio za tebe. Sve.
Ne znaš ni da postojim, sem ako nisi bolestan ili u frci.
I vidi šta si sad uradio.
Pozvao si me, došao sam, i vidi šta si uradio? Bez razloga.
Bez jebenog razloga! Sranje!
Nađi drugog prijatelja!
Grešiš! Stvarno, Majk?
Hej, Majk. Hej, Majki.
Isuse, ma daj.
Hej. Žao mi je.
Žao mi je. Tako mi boga. Grešiš.
Nikad ti ne bi naškodio.
Volim te, Majk.
Molim te, nemoj otići.
Majki?
Molim te. Molim te, nemoj otići.
Majk?
Jebi se.
Hoćeš da odeš? Idi.
Sad imaš dobar izgovor da ne pođeš sa mnom, je I' tako?
Jer sam te prozvao Eho?
To je sranje. Znam šta radiš.
Zato, jebi se! Kažem, jebi se!
Sačekaj malo. Sačekaj malo.
Zar nije tako?
Šta treba da radim? Da te nosim u džepu?
Nisam ja kriv što nisam kući kad telefon zazvoni.
I dalje sam ti dobar prijatelj. Pogledaj me, Majki.
Koje druge prijatelje imaš?
Majk.
Pevam i igram. Hej, Majk.
Vidi, žao mi je. Žao mi je što...
Daj da popričamo na minut.
Žao mi je što te Resnik ne vodi po restoranima.
To nije moja krivica. Kunem ti se.
Ne sviđaš mu se. Ideš mu na živce.
Ja sam taj koji se zauzeo za tebe.
Ja sam taj koji te je pozvao da dođeš u banku.
Sva ta sranja o tome šta si uradio za mene, i šta si mi dao...
Ja sam ta koji ti je pozajmio 200 $ kada su ti trebali.
Ne sećam se da si išta uradio za mene!
Ti si jedna obična ništarija.
Voren Kini?
Voren Kini.
Samo što sam ga izgubio, pre nekih 5 ili 6 blokova...
Dođi sa druge strane kola.
Prebio me je k'o vola.
OK, hajde. Ulazi. - Bili smo na 10-oj ulici,
i na nekih 5 blokova odavde, potukli smo se.
Razbio mi je sat. Razbio mi je očev sat.
Jedina stvar koju sam dobio od oca.
Bacio ga je i razbio.
Zašto je to uradio?
Zato što je lud. I kreten.
Idemo za njim.
Skreni desno kod Hola.
Zašto mi ne kažeš gde idemo? Umem da čitam ulične znakove.
Idemo na mesto gde sam ga ostavio.
Rekao sam da je ovde negde.
Nisam rekao da stoji na sred ulice i čeka na nas.
Jebi ga, trebao sam da uzmem vozača.
Noćas nigde nisam mogao da se parkiram.
Na svakom koraku stoji znak 'Zabranjeno parkiranje'.
Skreni desno.
Celu noć sam te čekao u zoni zabranjenog parkiranja.
Trebao si da unajmiš vozača - O, Isuse.
Kad bih unajmio vozača, morao bih i da ga platim.
Za ovaj posao mi nije bio neophodan.
Skreni levo ovde.
Je I' to on?
Nije.
Jesi li siguran?
Da, siguran sam. Hoćeš da ga ubiješ za svaki slučaj?
Šta je bilo? Samo sam te pitao.
Pobogu, ako kažem da nije on, onda nije.
Da, ti bi trebalo da znaš.
Dušo?
Idi u krevet. Doći ću. - Dušo. Medena.
Pusti me da uđem. - Rekla sam ti da ne dolaziš ovde.
Džen, ne teraj me da se derem kroz vrata.
Vidi...
Vidi, Niki... Hoću da odeš. Ozbiljna sam.
Ubiće me. - To nije moja briga.
Dejv Resnik... - Nije moja briga.
Traži me. - Zašto mi to govoriš?
Ozbiljan sam, dušo.
Ed Lipski je mrtav. Dejv Resnik je naručio njegovo ubistvo.
Rekla sam ti da te to čeka. Ljudi pobesne kad im ukradeš novac.
Slušaj. Ja... Ozbiljno sam razmišIjao
o sebi sinoć. - Dobro.
I na način na koji sam se ophodio prema tebi.
I želim da znaš da napokon shvatam
šta si htela da mi kažeš.
Samo želim da popričamo o tome na kratko.
Ne.
Otvori vrata. Otvori vrata, da ih ne bi razvalio!
U, baš si se promenio.
Ne bih te prepoznala.
Trebao bih ti razbiti facu.
Kučko.
Kurvin sine!
Žao mi je, dušo.. Bože, žao mi je.
Žao mi je. - Neka ti ne bude. Samo izađi.
Molim te, dušo, nemoj biti takva prema meni.
Je 'I se ovako ophodiš i prema svojim švalerkama? Reci mi kako se ophodiš
prema njima i pokušaću to da iskopiram.
Žao mi je, Džen. - Zar su sve zauzete noćas?
Sve tvoje švalerke su zauzete? I momci sa kojima pijančiš?
Šteta što Resnik želi da te ubije.
Sad nećeš moći da provodiš svaku noć s njim.
Reci mi zbog čega je on tako divan i ja ću pokušati da ga iskopiram.
Džen...
Ne, neću... Sve to sam radio zbog tebe.
Išao sam na posao zbog tebe. Nisam to radio zbog sebe.
Hvala na izdržavanju. - Nisam to mislio.
Ne zanima me šta misliš.
Zar još nisi shvatio? Stvarno me ne zanima.
Samo želim da odeš odavde. - Ozbiljno to misliš?
Da, mislim.
OK. Mogu da vidim bebu?
Kao da je moj odgovor bitan.
Jeste. Ako ne želiš da je vidim, neću.
Radi šta hoćeš. Radi šta hoćeš i onda idi.
Hej!
Dođi. Dođi ovamo, mala. Hajde.
Ti si tatina mala devojčica. Hoćeš da držiš tatin palac?
Da. Drži, medena. Drži tatin palac.Hajde.
Drži. Voliš tatu, a?
Hajde. Drži tatin palac.
Samo jednom.
Drži. Vidi ovo.
Vidi. U redu. U redu.
Pretpostavljam da je i ona Ijuta na mene.
Ne želi da me drži za palac.
Da li ti treba novac? - Ne, imam dovoljno.
Treba mi metak u glavu, a to ću ionako dobiti.
Zašto ne pozoveš Majkija? Pomoći će ti.
Ne mogu da ga pozovem, gadno smo se posvađali.
Šta je sa tobom? On je jedini prijatelj kog imaš.
Ne više.
Ogrešio sam se o njega.
Moraš otići iz grada. Ako odeš iz grada, bićeš...
Hvala na savetu.
Reci mi šta želiš da uradim? Hoćeš da umrem za tebe?
Ne želim ništa. Idem.
Može jedan oproštajni poljubac?
Ne?
Da?
Ne. U redu.
O, Bože. Šta to radiš?
Džen.
Zašto se zadržavaš ovde?
Uhvatiće te. Moraš otići iz grada.
Znam. Morao sam da te vidim.
A sad ideš? Hoćeš li otići?
Sve će biti u redu, dušo. Znaš to?
Sve će biti u redu. - OK.
Biće sjajno. Obećavam ti.
Mogu te učiniti tako sretnom.
Sigurno. - Ne želim da umreš.
Pisaću ti, srce. - Ne želim da umreš.
Sve će biti u redu Da li me voliš?
Da. Volim te.
Mogao sam da biram između tri posla
i izabrao sam ovaj jer sam mislio da će biti najbrži.
Trebaju mi pare da kupim aparate.
Ima jedan tip koji me čeka sa drugom polovinom.
Skreni levo.
Obrati pažnju. Neki tip je u ovoj ulićici.
U redu. Sad desno. Je I' to on?
Je I' to taj tip? - Sačekaj malo!
Smrade glupi!
Je I' to on?
Ne.
Upozoravam te, idi odavde.
Noćas se svi lepo ophode prema meni. Ovo je moje veče.
Šta želiš?
Mislio sam da legnemo i pričamo o politici neko vreme.
Mogao bih ti otkinuti glavu. Jesi li svesna toga?
Nemaš prava da se ovako ponašaš prema meni.
Damu poput tebe? - Bolje da odeš odavde.
Zašto?
Zašto bih trebao da odem?
Došao sam da se izvinim. - Kako da ne.
Ne šalim se.
Bio sam nadrkan malopre kad sam spomenuo momke.
Mislio sam da si moja ženska.
Onda sam saznao da se daješ svima.
Isuse, ovo je...
Vao.
Šta je?
Ti si im rekao.
Ti si im rekao da pokušaju.
Obojici.
Misliš da bih to uradio? Jesi li luda?
Nemoj. Znam. Rekli su mi.
Obojica.
Znam šta sve govoriš o meni.
Znam sve.
Nemoj da plačeš.
Molim te.
Nemoj da plačeš.
Ne ljuti se na mene.
Jesi li ljut na mene
jer sam ti rekla da znam?
Nisam Ijut.
Sranje, ne znam šta nije u redu sa mnom.
Valjda volim da se razmećem.
Ćorsokak. - Vidim.
Isuse.
Ovo je kraj. Kad budem platio...
Skreni desno. - Sve troškove, obroke
neću ništa zaraditi na ovome.
Jok, već smo videli tog tipa.
Ispadam budala.
Imam samo 3-4 tipa koji me angažuju.
Obrukaću se jer je ovo trebao da bude lak poslić.
Bio je lak.
Da ti nije trebalo 45 minuta da dođeš do centra,
sredio bi ga ispred prvog bara.
Đavola sam mogao.
Ne, nisi.
45 minuta. Gledao sam na sat.
OK, ti im ispričaj tvoju verziju, a ja ću svoju.
Sve što znam je da sam ga sat vremena čekao ispred oba mesta, a nisam ga video.
Isuse.
Eno ga!
Pusti me da izađem iz kola. - Samo polako.
Pusti me da izađem iz kola.
Nije on.
Imate sladoled? - Nemamo.
Imamo čokoladno mleko, sokove,
lizalice, časopise, slatkiše
cigarete... samo ono što vidite.
Kakva je ovo prodavnica slatkiša ako nemate sladoled?
Ovo je prodavnica slatkiša bez sladoleda. Samo ono što vidite.
Imate bombone?
Pogledajte oko vas, gospodine. Ono što vidite, to imamo.
Uzeću malo ovih.
Malo ove.
Karamele. - Uzeću lizalice.
U redu. - Ovu ću pojesti ovde.
Ostale stavi u kesu. - OK.
U redu.
Imate li stripove? - Na polici su.
Obećao sam nećaku da ću mu doneti stripove.
U redu. Naravno.
Samo razgledam.
OK. Samo nemojte da ih ulepite.
Mislim da više ne proizvode "Neko" bombone.
Koju god vremensku procenu koju sam mu možda dao
ja zavisila od činjenice da je on znao kroz šta sam morao da prođem.
OK, OK. Znači, obojica ste imali probleme.
Pa...
nije me pitao za pravac preko telefona.
Samo me je pitao za lokaciju, i ja sam mu dao adresu.
Da. - Znate šta ja mislim?
Ako hoćemo da nađemo tog tvog drugara, treba da te sledim.
Recimo, sledećih 24 sata.
Radi šta misliš da treba. Izuzetno poštujem tvoj um.
G. Resnik... - U redu.
Hajde da stavimo...
Idi kući...
Hoćeš da ga odvezeš kući?
Vorene? - Odvešću ga kući ako želite.
Odvešće te kući.
Možda bi mogao da se parkiraš ispred njegove kuće.
Taj ludak bi mogao da se pojavi. - Neće doći u moju kuću.
Potukli smo se. Udario me je.
Razbio mi je sat, uvredio me je.
Rekao je da vam se ne dopadam.
Idi kući, Majki. Veoma je kasno.
Zato, idi kući i... - Neće doći kod mene kući.
Odvedi ga kući. - Da, gospodine. Posmatraću ga.
Želite da motrim ispred njegove kuće? - Da.
U redu, uradiću tako. - Ne možeš ostati ispred moje kuće.
Šta? - Nema parkinga.
Nema parkinga? - Ne možeš da se parkiraš tamo.
Vlasnici su unajmili sopstvena patrolna kola.
To je ekskluzivan kraj.
Čekao sam na njihovo odobrenje pre nego što sam kupio kuću.
U redu, neće se parkirati tamo. Kružiće oko bloka.
Da, gospodine. - Dejve?
A?
Ako bude kružio oko bloka, primetiće ga.
Imamo sopstvena patrolna kola.
Onda kruži oko dva bloka. Može tako?
Primetiće ga kako se vozi krajem.
Pobrinuću se ja za to. - Da. U redu.
Odvedi ga kući. Ja sam umoran, ti si umoran. Svi smo.
Ideš mi na živce, Majk.
Odvedi ga kući. - Da, gospodine.
Dejve? - Šta?
Žao mi je što ti se ne dopadam.
Ma daj.
I izvini što te nerviram.
U redu je.
Šta?
Ništa. - Drži, dragi. Hoćeš kafu?
Majki? Zašto je svetlo ugašeno?
Ništa ne vidiš.
Drži kafu. - Dušo, zašto ne odeš u krevet?
Bićeš sva nikakva sutra. - Ne, želim da budem budna.
Ovo je lepo iznenađenje, mislila sam da ću biti usamljena
i tužna.
Ti si ušetao u moj život.
Hoćeš jedno?
Koliko je sati?
Skoro je 05:00.
Šta ti se desilo sa satom?
Slomio sam ga.
Kad si pao. O, dušo.
Bio je dobar sat.
Jesi li ikad bio na jednom od onih sastanka u školi?
Imali smo šivenje u školi.
Momci su šili dok su devojke išle u kupovinu.
Znaš, zato što, valjda...
ne treba misliti kako samo žene šiju a muškarci seku,
ili...
brinu za... - Da li se ponavljam dok pričam?
Kada pričam,
da li se ponavljam?
Ne.
Nikad?
Možda. Ja to nikad nisam primetila.
Pa, primećuj.
Od sad pa nadalje, kada nešto uradim, ti primeti.
OK, dušo.
Da li sam ti ikad pričao da sam imao brata, Izija, koji je umro?
Ne, mislim da nisi.
Ne sećam se. Kad je umro?
Odavno.
Desilo se kad sam bio klinac.
Da li voliš da slušaš priče o tome kad sam bio...
kad sam bio klinac? - Da, naravno, dušo.
Pa, Izi je imao 10 godina.
Imao je šarlah.
Kad se groznica pogoršala, izgubio je svu kosu
i onda je umro.
To je strašno. - Moja majka je samo sedela.
Nije čak ni zaplakala. - Izgubiti dete je užasna stvar.
Da li je bio beba? - Ne, imao je 10 godina.
Ne, mislim, da li je bio mlađi od tebe?
O, da.
Sećam se da je moj otac plakao.
Ali moja majka, samo je sedela tamo.
Ja sam im bio miljenik. - Ja...
Moj otac je plakao kao beba.
Kada si Izi razboleo, dao mu je sat.
Onaj koji ja imam. - Onaj koji si ti razbio.
Da, ali
dao mu ga je
samo zato što se razboleo.
Bio je namenjen meni. Ja sam bio stariji.
I kad je Izi umro, uzeo ga je i dao meni.
Dao mu ga je samo zato što je Izi uvek tražio da ga nosi.
Valjda kad je
znao da će Izi umreti,
pomislio je da je u redu tj. bezbedno da mu ga da.
To je tužno.
Obožavao sam Izija.
Osećao sam se užasno kad se razboleo.
Ali znaš, klinci izgledaju smešno kad su ćelavi.
Ćelavi?
Upravo sam ti rekao da je izgubio svu kosu kad se razboleo.
Žao mi je, zaboravila sam. Shvatam, shvatam.
Nik Godalin je poznavao Izija.
Nije valjda?
Nik Godalin je poznavao moju majku, mog oca
i moju tetku Rouz.
Zavidim mu.
Volela bih da sam ja poznavala tvog oca.
Ne bi ti se dopao. Bio je veoma iskren čovek
i nije voleo nijednu ženu iz familije.
Ali voleo je Nika.
I voleo je Izija.
Nik se dosta šalio na njegov račun.
Sigurna sam da je i tebe voleo.
Idi u krevet, Eni.
Rekla sam ti da mi se ne spava. Ne idem u krevet.
Kurvin sin! - Šta je bilo?
Ne otvaraj vrata. - Zašto? Ko dolazi?
Majki? - Ne smemo da ga pustimo unutra.
Ne govori ništa. - Hej, Majki?
Majki, moraćemo da se pomirimo nekad, zašto ne bismo sad?
Hajde, Majki. Otvori vrata. - Reci mu da nisam tu.
Oteraj ga odavde.
Majki nije tu. - Eni?
Nije kod kuće.
Eni, jesi to ti? Da li sam te probudio, dušo?
Žao mi je. Mislio sam da je Majki kod kuće.
Ne, nije ovde. - Znaš ko je ovde?
Niki Godalin.
Da, nije kod kuće, Nik.
Nije, a?
Mogu li unutra da ga sačekam?
Trebalo bi brzo da dođe. Razišli smo se pre sat vremena.
Da li može? Neće dugo potrajati.
Nik, bolesna sam. Kako bi bilo da dođeš sutra, važi?
Voleo bih, dušo. Ali idem iz grada.
Veoma je bitno da vidim Majkija pre nego što odem.
Pusti me da uđem, samo dok se on ne vrati.
Drage volje. Ali Majk mi je rekao da ne puštam nikog unutra.
Eni, koga imaš unutra? Kineza?
Idi kući, Nik. - Hajde.
Sigurno nije mislio na mene kad je rekao da nikog ne puštaš unutra.
Slušaj, Nik. Ne možeš da uđeš, zato idi.
Reći ću Majkiju da si bio. - Eni?
Eni? Da li si Ijuta na mene?
Ne, ali idi.
Slušaj, dušo. Zaista mi je bitno da ga vidim.
Zašto samo ne odeš?
Eni?
Moraš da odeš, dušo.
Eni?
Vrati se sutra. - Mislim da je bolje da me pustiš unutra.
Eni?
Pusti me da uđum unutra. Molim te pusti me da uđem.
Beži, kretenu.
Eni, ne osećam se dobro. Bolestan sam.
Eni? Eni? Eni?
Eni, molim te! Ne osećam se dobro. Razboleću se.
Molim te, Majki! Pozovi doktora!
Pozovi doktora, Majki!
Molim te! Pozovi doktora!
Eni! Pusti me unutra! Pusti me unutra!
O, ne.
Molim te. Pozovi doktora.
Majki! Pozovi doktora!
Kurvin sine! Treba mi doktor!
Molim te! Treba mi doktor!
Majki!
Majki! Bolestan sam!
Pozovi doktora! Pukao mi je čir!
Majk.. sačekaj. Molim te, sačekaj.
Čekaj. Majki... ti kurvin si... Majki, kurvin sine!
Gade! Gade! Majki!
O, ne!
Hoćeš li otići na spavanje?
Preveo: Admir Destani (Dartanjan)